Ranije u Novom Amsterdamu... -Zvao se Muhamed.
Pitao me da se vjenčam sa njim.
Puklo je? -Moždana aneurizma. I dalje mi nedostaje.
Rekao sam ti za moju pjesmu i volio bih snimiti demo.
Pitao sam se bi li... -Da ti dam novac?
Ne mislim da je to dobra ideja. -Imam planove sa Elom.
Elom? -Hvala što si nas upoznao.
Uzimam malo više amfetamina nego mi je prepisano.
Mislim da moram prijaviti nesavjesnog ljekara.
Obrada by: www.exyusubs.com
Ne zaboravi da pređeš preko rebra. Vene, arterije i nervi ispod, u redu?
Šta imaš? -Imamo dijabetičku komu na putu.
Zvuči zanimljivo. -Mislio sam imaš važnog pacijenta?
To je bilo prije moje smjene. Imam vremena za još jednog.
Naravno da imaš.
Alison Medrano, kapetan ribarskog broda, 68 godina
sa dijabetesom tipa II. Spasena od Obalske straže, u nesvjesti.
Test iz prsta, 745. Primila je deset jedinica,
ali i dalje ne reaguje. Našli smo ovo u njenom džepu.
Lijekovi za dijabetes prepisani od dr. Džesike Medrano.
Ona je njen porodični ljekar.
Ovo bi joj mogla hiti majka. Zovite Maksa i dr. Medrano,
a nju vodimo na traumatologiju.
Šta to radiš?
Vidiš li tog čovjeka? To je moj sin.
A ti se sakrivaš ovdje jer...
Ako vjeruješ da su dvoje skupa iz pogrešnih
razloga, tvoja je odgovornost da...
Ne, ne. Zaustavit ću te ovdje.
Imam pravilo da ne ulazim u porodične drame.
Ako želiš pričati o tome, preporučujem Igija.
Igi je zauzet čitav dan, i tu nema porodične drame.
Zašto se onda kriješ? -Jer trebam vidjeti je li moj sin...
Ne, ne. Bez porodične drame čovječe.
Samo savjet za tebe: drži se dalje od ljubavnog života sina.
Jesi li za kafu, Viže?
Kiselost krvi 7.19.
Nivo glukoze još iznad 700. Ubrizgavam još 10 jedinica insulina.
Mama.
Mogu li dobiti malo vode? -Naravno. Kejsi? -Odmah.
G. Medrano, vi ste u bolnici Nju Amsterdam,
i bit će nam drago odgovoriti na pitanja koja možda imate.
Gdje je moj brod? -Osim na to.
Ne znam šta to znači. -Ona je kapetan ribarskog broda.
Ozbiljno? -Očekujete drvenu nogu i papagaja?
Ne, ali to bi bilo kul.
Samo nisam shvatao da je neko od vas još ostao u Njujorku.
I nije. Industrija je otišla dalje, ona nije.
Kapetan ribarice u Njujorku, to... to je povratak unazad.
Jako interesantan posao.
Izvinite me. -On to radi ponekad.
Konsultant za ishranu, službenik za distribuciju medija,
serviser pneumatskih cijevi? Šta ovi ljudi uopšte rade?
Zar ti nisi stručni direktor? Zar ti ne bi trebao znati?
Halo.
Je li neko ikad sreo kiropodista? Naravno da niste, jer oni ne postoje.
Ali prije 100 godina, postojalo je čitavo odjeljenje
njih koji su rezali ljudima nokte na nogama.
Ali smo otišli dalje i kiropodija je apsorbovana u podijatriju.
Kiropodisti su zastarjeli. Zašto govorimo o kiropodistima?
Jer nas otpuštate? -Ne.
Govorimo o kiropodistima ne samo jer je
zbilja zabavna riječ, već zato što sam spreman da se okladim
da upravo ovdje, u Nju Amsterdamu postoje ljudi čiji su poslovi
zastarjeli, lažni i uzaludni. Poslovi koji nisu uopšte pravi poslovi.
Ali samo zato jer je vaš posao zastario, ne znači da ste i vi.
Čekajte, otpuštate nas? -Ne. Želim naći ljude čiji se talenti uludo troše
i dati im smislen posao. Želim im dati poslove koji nešto znače.
Svaki put kada pacijent izađe kroz naša vrata,
naši ljudi trebaju osjećati da su pridonijeli uspjehu tog pacijenta.
I ne... Ne otpuštam nikoga.
Svako odjeljenje će isprobati ovaj eksperiment,
na jedan dan, prekinite sa poslom.
Samo sjedite tamo, stojite tamo, ne radite ništa.
I ako nikome ne nedostaje ono što radite ili činite čitavog dana,
onda je vaš posao možda zastario. Jasno da ne govorim o ovim ljudima.
Ali ako ste to vi, dođite do mene. Želim vam naći novi posao.
Posao koji vas inspiriše, posao koji čini razliku,
posao koji vas čini integralnim dijelom misije Nju Amsterdama.
Dr. Pantaki? -Dr. Šarp.
Lijepo vas je sresti ovdje. -Da, dobro, ne.
Ne? -Došao sam vidjeti pacijenta,
i mislio sam svratiti da te pozdravim. Bio sam kod tebe,
ali su rekli da si na spratu, tako da sam tu,
nehotice naletim na tebe, slučajno sa namjerom.
Vidim. -Mogu slučajno i namjerno otići.
Ne, drago mi je što si odlučio svratiti...
Slučajno sa namjerom.
Da li bi razmotrila da mi se pridružiš u avanturi?
Avanturi? -Mala avantura. Voliš li Radiohead? -Da.
Volim ih.
Onda trebamo biti na vozu koji polazi sa Pen stanice
za par sati. -Zašto? Kuda idemo?
Filadelfija. -Znači, ostali bi preko noći?
Da. -Znaš šta, ne,
ne mogu to uraditi sada... sa tobom.
U redu.
Mislim, želim to, ja samo... -Helen, snimit ću ti koncert.
I dalje nisam potpuno sigurna zašto je gđa Medrano kolabirala na tom brodu.
Je li njen nivo šećera skočio prije ili nakon pada?
To je pitanje od milion dolara. Mora da je neko važan pa si me dovukao
sve do ovamo. -Jeste.
Onda, ko je pacijent?
Ti si.
Da... Dora...
Stani malo.
Samo želim zapamtiti ovaj važan trenutak.
Kakav trenutak? -Dan kad ti mene juriš.
Želim zapamtiti sve, šta sam nosila,
gdje sam stajala... -Nisi mi slala poruku.
Jok. -Ni zvala me. -Jesam li ti nedostajala?
Mislio sam da će ljudi... -Da će priznati da ih plaćamo za nerad?
To nije baš tačno... -I da će tražiti od tebe da rade,
kada mogu ostati da ne rade ništa?
To nije baš u duhu onog što sam pokušao...
Da sam ja u pitanju, nema šanse da bih ti rekla.
Maks...
Šta se dešava sa, znaš već? -Sa Igijem je.
Mislim da će mi biti loše. -Uradila si pravu stvar.
Kao ljekar, naravno. Ali kao prijatelj, apsolutno ne.
Apsolutno jesi, i kao ljekar i kao prijatelj.
U redu. Slobodno sjedi.
U redu sam. -U redu.
Dobro. Ovdje piše da si išla na Vajtman koledž.
Jeste.
Čitav put do Vala Vale, Vašington?
Je li ti se dopadalo? -Voljela sam to.
Zašto tamo?
Valjda jer sam smatrala da će me pripremiti za karijeru spasavanja života.
Onu kojoj bih se voljela odmah vratiti, ukoliko mi ne kažeš u vezi čega je sve ovo.
U redu. Neko je prijavio da imaš problem sa amfetaminima.
Šarp. -Nemam slobodu da o tome govorim sa tobom.
Molim te.
Pa, imaš li? -Imam li šta?
Imaš li problem sa amfetaminima? -Ne. -U redu.
Znaš li zašto bi neko tako nešto sugerisao?
Vidi, pričala sam sa Šarp oko ličnih stvari,
sitnih ličnih stvari, a ona je to naduvala preko svake mjere.
Dobro, možeš li mi reći o tim ličnim stvarima?
Ne.
Zašto ne? -Jer su privatna.
Pošto je iskreno rečeno, čitava ova zasjeda
nevjerovatno uvredljiva, neću se više pretvarati kao da nije.
Ne bih to uradio.
Ovlašten sam od strane bolnice da ustanovim da li radiš nesavjesno.
A ako imaš problema sa amfetaminima, reći ću Maksu, a on će odboru.
Znači, ako odem, suspendovana sam?
Ne, ako odeš otpuštena si.
Dr. Rejnolds. -Dr. Gudvin. -Treba mi konsultacija. -Koji slučaj?
Alison Medrano, nazovimo je "dijabetičar koji se ne uklapa".
A1C hemoglobin je ogroman? -Da, i hoću biti siguran da kolaps
nije bio tihi srčani udar. -Svratit ću nakon obilaska.
Hvala ti. -Usput, čuo sam govor jutros.
Imaš nekoga u svom odjeljenju? -Ne, svi su prezaposleni.
Ali znaš li da je u podrumu tip koji i dalje radi rentgentske snimke?
Rentgentske su nestale prije deceniju. -Da, zato bi ga trebao provjeriti.
Halo? -Trebate snimak?
Radi li i dalje ta stvar? -Šta, XR-180? Da.
Volim da ga održavam lijepim i sjajnim, za svaki slučaj.
Kad je neko zadnji put naručio staromodno slikanje od vas?
2008... manje ili više.
Znači, ti ovdje samo sjediš od 2008.-e?
Radeći šta?
Hoću li biti otpušten? -Dopada li ti se tvoj posao?
Jeste.
Volio sam ga zapravo. Svi su me trebali.
Ljekari su govorili da niko nije rukovao radiografskim papirom bolje od mene.
Ja sam Maks Gudvin, stručni direktor. -Bingo. Bit ću otpušten.
Ne, ne, volio bih da vam nađem novi posao.
Posao koji vam će učiniti da se osjećate opet potrebnim.
Jeste li zainteresovani? -Kao da vidte kroz mene.
To je rentgentska šala. -Rentgentska šala. Dobra je. Šta kažete?
Znate šta, sa sadašnjom tehnologijom i sa mojim godinama,
mislim da ću samo voziti do penzije.
Mislim, ako me ne otpustite.
Rohane. -Tata.
Prešao si sav ovaj put i nećeš ništa reći svom ocu?
Nisam želio da ti smetam. -Smetaš? Ne, ne.
Želim ti se izvinuti. -Zbog čega?
Znam da sam ti povrijedio osjećaje ranije, kada sam odbio da podržim tvoju muziku.
Trebao sam ti dati više podrške.
To ne znači da trebaš koristiti Elu.
Šta? -Ona ne mora biti uvučena u
naše porodične stvari. -Misliš da se to događa?
Da koristim nju? -Pokušavam da je zaštitim.
Izvini.
Izlazim sa Elom zato jer mi se zbilja dopada,
a ne zato jer to ima veze s tobom. -Mislim da me nisi razumio.
Ne, razumijem te dobro.
Znam da ti je to teško razumjeti, tata,
ali je razlog što sam mogao ostati trijezan godinu dana
bio to što nisam morao da imam posla sa ovim.
Ja... nisam morao da se nosim sa ovim.
Džesika, trebala bi se vratiti u Šipshed zaliv.
Mama, voljela bih, ali moj posao je ovdje.
Znaš šta, većina roditelja bi bila ponosna na dijete ljekara.
Da, ima se nešto reći o tradiciji.
Naša porodica ima tradiciju... -Dijabetesa, infarkta i raka pluća.
Ljudi moraju od nečega umrijeti.
Alison Medrano, treba da se vratite unutra.
Ko si do đavola ti? -Vaš ljekar. -Od kada?
Od kada morate na pregled srca.
Dr. Medrano. -Dr. Rejnolds, hvala što se brinete o mojoj mami.
Ne treba se o meni brinuti. -Uradit ćemo kompletan pregled,
ali prvo morate ući unutra, u redu?
Da, da. -Mama. -Isuse...
Mama!
Trebaju mi nosila ovdje! -U redu.
Znaš šta je ironično u ovome. -Ne. Reci mi.
Imam recept za amfetamine. Mislim, rizik bi bio da ne uzimam lijekove.
Znaš, to bilo kao da je vađenje slijepog crijeva
ometeno time što slijepo crijevo izgleda kao ogromni škamp.
Nalaziš ironičnim da si došla
u iskušenje od nečega što ti je pomoglo da uspiješ?
Ne. Ne, nalazim ironičnim da sam progonjena
od psihijatra zbog uzimanja lijekova prepisanih od psihijatra.
To je bilo grubo. Znam da me ne progoniš.
U redu. U redu je. -To je samo...
Imam ADHD. (poremećaj pažnje i hiperaktivnost)
Uzimam amfetamine na recept od 12.-e godine.
To nije problem. -Da. I nikad nisi uzimala više od prepisanog?
Sigurna sam da sam slučajno uzela duplu dozu, u redu?
Duple smjene, dani, oni se samo spajaju.
Ali ih nikad nisi uzela, da samo preguraš dan?
Ne. Kategorički ne.
Sigurna si u vezi toga?
Ne možeš upravljati hitnom kako treba na tabletama, u redu?
To je neetički i ne bih to radila.
Znači, tvoje korištenje droge nikad nije dovelo do povrede pacijenta?
Znaš šta. Pobila sam hiljade.
Samo... se nafiksam i počnem ubadati ljude sa mojim skalpelom.
Ovo nije lično, Blum. Ne pokušavam te uvrijediti.
Pitaš me da li sam ikad rizikovala život pacijenta jer sam bila drogirana.
Da, i nisi odgovorila na to pitanje.
Jer da jesam, mi ne bi sjedili sada ovdje. Vratila bih licencu, u redu?
Ne, nikad nisam povrijedila pacijenta zbog amfetamina.
Sjećaš li se LaDaviusa Pauela?
LaDavius Pauel? To pali lampice?
To je pacijent koji ti je stigao, a bio je alergičan na Cefilikam.
Ipak si ga prepisala. -Da te sestra nije upozorila...
Ne, to nije cijela priča, pa... -Nije?
Ranije si smatrala da je samo jedan ljekar
izrazio zabrinutost. To nije tako.
Više ljudi se žalilo da imaš probleme.
Praviš greške u izvještavanju o pacijentima.
Tvoje vrijeme reakcije se oslabilo. Ponašanje ti je postalo nestalno.
A ova greška koju su napravila sa LaDavius Pauelom ga je mogla
veoma lako koštati života.
A sada sjediš tu i gledaš me u oči, i lažeš mi oko toga.
Koji dio priče propuštam? Šta ne znam?
Rekla si, sama, da ako te ikad korištenje droge dovede do povrede pacijenta,
vratićeš svoju licencu. Pa na šta čekaš?
U redu je. Ja ću paziti. -Dobro.
Ona je pušila, i kolabirala je sa šećerom preko 700.
Trebalo je 100 jedinica insulina da je povratimo. -Znači, visoki šećer.
Još ne znamo šta uzrokuje skokove.
Šta ako je to pušenje? -Da, pušenje je loše.
Šta ako ima karcinoidni tumor koji je stimulisan nikotinom?
Pušila je kada je kolabirala. Pušila je na brodu kada je kolabirala.
Šta ako nikotin iz cigarete stišće tumor i učini da izbaci
velike količine glukagona i to onda vodi do velikog skoka glukoze?
Uradio sam CT abdomena i prsa i nema tumora.
Ipak, svi simptomi upućuju na to. -Osim što nije tamo.
Onda uradi istraživačku operaciju i nađi ga.
Ko to još radi?
Mi, kada znamo da nešto nije u redu.
G. Haris... vi ste od zaštitara, tačno?
Zapravo, ja samo... ovdje sam devet godina.
Čekali ste me tako dugo? -Ne. Čuo sam vaš govor danas.
Mislim da imam jedan od tih zastarjelih poslova.
Pa, koji je vaš posao?
Da sjedim ovdje. Prije nego se rampa pojavila,
sjedio sam u kabini i gledao bedževe. Tip kome ste poželili dobro jutro,
pitali za gužvu dole od Vinčestera.
Uvijek u Ruzveltovoj, bez obzira na doba dana.
Ali dole na 2. aveniji prije 7 ujutro i nije tako loše.
Dobro je znati.
Od kad se pojavila rampa, ljudi me više i ne primjećuju.
Želim više nego samo sjediti u stolici čitav dan. Znam da mogu više.
Vidite, to je upravo ono što tražim.
Dr. Gudvin... -Ne, ti si razlog zašto sam krenuo u potragu.
Dr. Gudvin. -Da? -Stojite joj na putu. -Oprostite.
Pa kakav će moj novi posao biti? -Nemam pojma.
Šta sada?
Sada bih želio čuti o tvom životu prije amfetamina.
Ozbiljno hoćeš da pričam o mom djetinjstvu?
Ili mogu odmah poslati izvještaj.
Dobro.
Moja mama je bila katastrofa, moja sestra još gora,
a moj otac je bio svetac. Eto ti. -Eto ga.
Dobro, kako je tvoja mama bila katastrofa?
Ona je bila alkoholičar. -Žao mi je.
Da, dobro, u redu?
Ona je bila...
Ona je bila dio ovog... onih drečavih skorojevića sa Gornjeg Ist Sajda.
Svi su znali da je pijanica.
Ali nije bilo bitno, jer je Dženi bila tako zabavna.
Njene zabave su bile sjajne.
Da, ali onda se zabava završila, je li tako?
Da. Jeste.
Onda bi se počela žaliti...
Kako g. Benson nije flertovao sa njom,
ili kako je riba bila suha, uvijek nešto.
I postala bi zla.
Je li bilo fizičkog nasilja? -Ne.
Je li joj bilo loše kad bi se napila?
Da?
Ko bi je vodio u krevet? Ko bi je čistio? -To sam bila ja.
Šta je sa tvojom sestrom, je li pomagala?
Nije mi trebala pomoć.
Neko ju je morao očistiti i ja sam je očistila.
Koliko si bila stara kad se to prvi put desilo?
Ne znam. -Otprilike.
Možda sedam.
Brineš se o ljudima puno prije nego si postala ljekar u hitnoj?
Da.
Da, to je dobra strana što sam imala uragan Džin za mamu.
Učila sam kako biti dobra u krizama. -Da, kladim se da jesi.
Izgleda da te otac napustio u prilično gadnoj situaciji.
Nisam to rekla. -Ne?
Nisi o njemu puno rekla.
Moj otac... moj otac je uzeo
jeftinu dermatološku ordinaciju i pretvorio je u
biznis vrijedan milon dolara. -To je nevjerovatno.
Da, puno je nedostajao, ali kada sam zvala, uvijek bi se javio.
Svaki put.
Pa možeš opozvati to Frojdovsko sranje, u redu?
Nema ništa Frojdovsko u priči kako te je zanemario.
Bio je odličan otac. On nije bio alkoholičar.
Nije on onaj koji je pišao po tepihu. On nije onaj koji je povraćao po sebi.
Ne, on je onaj koji je napustio klinku da se sama nosi sa tim.
Jer je znao ono što si mi upravo rekla: neko uvijek mora to da počisti.
Upravo si ga opisala kao emocionalno zatvorenog
radoholičara koji je potpuno odbijao to da je njegov privatni život bio u rasulu.
Kako to zvuči?
Dr. Gudvin. -Da? -Šaljem mejlove nadležnim u Nju Amsterdamu
oko beskorisnosti mog posla godinama. I ništa, nema odgovora.
Više se i ne osjećam loše uzimajući platu ni za šta, ali trebate znati
jer sam pokušala kontaktirati nekoga, bolnica ne može pravno vratiti novac.
Ne bih ni pokušao, ali koji je vaš zastarjeli posao? -Informatika. -Kul.
Računovodstvo. Kad god FlešPej ima neki softverski apdejt,
moj je posao da ga instaliram svugdje u bolnici.
Zvuči kao važan posao. -Bio je prije pet godina,
dok je bolnica još koristila FlešPej. Sada ga samo jedna osoba koristi.
A ko je to? -Ja, kada radim apdejt ostalih kompjutera.
Naći ću vam novi posao. -Odlično. Pa, koji će to biti? -Nemam pojma.
Sistolni pritisak 140, zasićenje 97.
Vata na štapiću. -Spužva za preklop.
Mokro omotavanje cijelog vrha.
Vidiš li nešto? -Ništa.
Vidimo čitav abdomen. -Da.
Ne mogu vjerovati da nas je dr. Gudvin nagovorio na ovo.
Mislio je da karcinoidni tumor pokriva sve njene simptome.
Da, nije imao pravo.
Sveža olovka za kateterizaciju na stolu.
Pregledat ću crijeva. -Svih 7 metara? -Da.
Luđi si od njega.
Čovjek ovog sata. -Ja...
Tvoj sin je zlatan. Provodimo jako dobro vrijeme.
Idemo u Bateri park večeras.
Da... U vezi Rohana...
Izgleda da sam povrijedio mog sina jutros.
Nenamjerno naravno, ali sam htio da razjasnim stvari
prije nego čuješ njegovu stranu priče. -Postoje strane?
Ne baš, ali sam se samo brinuo za tebe, vidiš?
Pokušavajući da... te zaštitim.
Zašto mi treba zaštita?
Bio sam zabrinut da moj sin ima interesovanje za tebe
prosto da bi... me povrijedio.
Zašto to misliš?
Zbog neslaganja koje smo imali.
Ili zato jer misliš da tvoj sin ne bi mogao biti zainteresovan
za nekoga kao ja? -Dobro, ne, ja... samo...
Zato jer si zapravo mislio da je jedini razlog što je Rohan
zainteresovan za mene to što želi tebi naškoditi?
Ne, nisam to mislio.
Da, mora da si to mislio na nekom nivou ili to nikad ne bi rekao.
Bojim se da postoji nerazumjevanje ovdje...
Ne, mislim da sam čula jasno i glasno.
Dobro došli u Pain de Vi. Izvinite me.
Zdravo, uzet ću malu sa mlijekom.
Naravno, čitavo mlijeko? -Da.
Mogu li dobiti dva mafina?
Ovo je razlog zašto niko ne voli terapeute.
Uzmeš moj život i onda... Onda ga izokreneš.
Dobro, onda mi pomozi. Ispričaj mi drugu priču.
Pomozi mi razumjeti. -U redu, kako bi bilo ovo?
Tata se spasio iz nemoguće situacije.
Ne, nije on bio savršen, ali nikad nisam sumnjala da me voli.
Možeš biti kod mene čitav dan, ali neću njega okriviti za moje greške.
Ni ja ga ne krivim za tvoje greške, takođe.
Uradio je najbolje što je mogao koliko je dugo mogao.
Jesi li me čula? Ne krivim ga zbog tvojih grešaka.
Dobro, zašto onda do đavola pričamo o ovome?
Jer si išla na Vajtman koledž u Vašingtonu.
Mogla si bukvalno ići negdje drugo, ali si otišla preko pola zemlje.
Porodična psihološka istorija puno nalikuje genetičkoj,
a ti imaš gen za bježanje. Zato te pitam...
Zašto bježiš?
U pravu si. Ja sam kao moj tata.
Oboje bježimo. I da, on je bježao od moje mame.
Ali ja ne bježim od nečega, ja bježim ka nečemu.
Ja sam ljekar u hitnoj. Ja utrčavam u krize.
Mislim, trčim da pomognem ljudima.
I da, znaš šta? Moje djetinstvo, bilo je sjebano.
Ali me je učinilo onim ko sam ja. A ova bolnica ima sreće da me ima.
U redu. Hvala ti na tome.
Misliš da možeš držati amfetamine pod kontrolom?
Da. -Misliš da je praktikovanje medicine najbolja stvar za tvoj oporavak?
Znam da jeste.
Onda dobro. Vrati se tamo.
Čista si. Pokaži im kako je gotovo.
Loren?
Loren.
Nisam znala šta drugo da uradim.
Nema problema. Čista sam.
Brzina infuzije: 1 miligram po satu.
Bafor retraktor spreman. -Tako je tvrdoglava.
Pokažite mi dijete koje ne misli da su mu roditelji tvrdoglavi.
Predebela je, dijabetičar je i provodi većinu vremena
pušeći, jedući prženu hranu i pijući. I nema namjeru da išta mijenja.
To je problematično. -To je recept za katastrofu.
Ja sam jedina koja joj govori da prestane.
Ostatak njenog društva tamo u Šipshed zalivu,
svi oni imaju iste loše navike.
Možda svi oni trebaju malo pažnje. -Treba im noga u dupe.
Znate, idem tamo koliko god često mogu,
prepišem im ono što im treba, ali samo...
To nije dovoljno.
Našao sam.
Da, osjećam abnormalan čvor ovdje.
Isjeći ću ga i poslati na patologiju.
Jesam li luda ako sam sretna jer je
dr. Rejnolds našao tumor u maminom crijevu?
Ne, niste ludi.
Pođite sa mnom, dali ste mi ideju.
Hvala što ste došli. -Daje nam nogu.
Kao scena u "Dobrim momcima" kada kažu Džou Pesci da će poludjeti
i on se uzbudi i obuče i onda uđe u drugu sobu i udarac!
Umlate ga. -Neću vas umlatiti.
Upošljavam vas, sve vas.
Otvaramo novu kliniku u Šipshed zalivu. A pošto ste već na platnom spisku
ovo će biti zapravo prva profitabilna stvar koju sam uradio.
Šipshed zaliv? -Nju Amsterdam otvara satelitske klinike
po gradu, ali smo zanemarili ovaj dio Bruklina i ljude koji žive tamo,
i to prestaje danas sa vašom pomoći.
Zvuči dobro, ali sam nekako više za to mjesto nadzornika parkinga.
Dobro, jer ćeš voditi našu recepciju.
Dočekivati ljude, brinuti se da se osjećaju opušteno.
To mogu uraditi. -Ana, ti ćeš instalirati nove kompjuterske sisteme.
Linuks ili DOS? -Nemam pojma.
Džesika, ti ćeš se brinuti za zajednicu koja te je podigla i koja te treba.
Hvala ti Maks.
Halo? Nadam se da ne kasnim puno.
Svi, upoznajte naše novo radiološko odjeljenje.
Trebat će ti kit za šivenje. -Da.
Pitaj me opet.
Od čega bježiš?
Rekla sam mami da idem na Univerzitet Njujork.
Da ću biti tu u gradu, u blizini.
Tata je umro godinu ranije, a stvari su postale...
Nisam joj čak ni rekla da sam aplicirala za Vajtman.
Nisam rekla Vanesi, mojoj sestri.
I znala sam...
Znala sam da neće biti dobro bez mene.
Mislim, štitila sam Vanesu.
Ona je mislila da sam ja bila rok zvijezda.
Ali je ona imala 12...
Mislim, nisam mogla... nisam je mogla uzeti sa sobom.
Željela sam, ali sam znala ako ne odem...
Onda se nikad neću izvući.
Jedne noći... uvukla sam je u krevet...
I otišla sam. Ja...
Napustila sam moju malu sestru.
Ona je na sada na rehabilitaciji, ponovo.
Četvrti put. -Nisi ti kriva. -Mogla sam je spasiti, znaš?
Mogla sam spasiti mamu. -Bila si dijete, to nije tvoj posao.
Čiji je onda bio?
Ja sam bila sve što su imali i samo sam... otišla.
Slušaj me.
Postoje ljudi širom svijeta
čije su porodice kao tvoja. Posvuda po svijetu.
I mnogi od njih, većina njih, oni se nikad ne izvuku.
Spasila si jedinu osobu koju si mogla spasiti. Nisi podbacila.
Ono što si uradila je bio čin nevjerovatne snage.
Ne osjećam se snažnom.
Moraš imati snage da uradiš još jednu stvar.
Treba mi pomoć.
U redu.
Možemo to uraditi. U redu?
Hoćeš li mi stvarno dozvoliti da se vratim na posao?
I da dozvolim da narkoman izgubi hitnu?
Bože, ne. Zezaš me?
Nisam očekivao da te vidim.
Jer sam te uvrijedila?
Reagovao sam previše snažno. To je lični defekt.
Ne, nisi i nije.
Bilo je to spontano i zabavno i potpuno divno.
I to mi je bilo potpuno zastrašujuće.
Nisam željela da dajem šansu nečemu... nekome jako dugo vremena.
Mislim, bila sam osoba koja rizikuje,
i zbilja želim biti takva opet. -Ne moraš objašnjavati.
Ne, želim to. Ti si učinio da to želim.
Ja... imam prtljagu prošlosti.
I ona ide sa mnom gdje god ja idem.
I da budem iskrena, umorna sam od vucaranja toga oko mene.
Je li to torba za noćenje? -Da.
Bukvalno sam ponijela prtljag sa mnom.
Ali samo zato jer Radiohed ima koncert u Filadelfiji.
Zainteresovan da pođeš sa mnom?
Od svih prozora u svim hodnicima ove bolnice,
morao si stati ispred moga. Uzmi svoj sopstveni prozor.
Trebao mi je tvoj savjet danas, moj prijatelju,
ali si bio zauzet.
Da, to se događa ponekad.
Kao rezultat, uspio sam da izgubim
mog jedinog prijatelja i mog jedinog sina.
Siguran sam da nije tako loše. -Tako je loše.
U redu, oprosti.
Šta mogu sada učiniti?
Igi, treba mi tvoja pomoć.
Dobro.
Kako je važna osoba?
Ne osjeća se više važna.
Pa, jesi, meni, svima.
Bit će teško... ali kada uspiješ...
Tvoj posao će čekati na tebe ovdje.
Moj posao mi predstavlja sve, Maks.
Znam taj osjećaj.
Obrada by: www.exyusubs.com Preveo: DraganS